Pedagogiem jāsamazina vecāku neziņa
Ikdienā pedagogiem reizēm nākas informēt vecākus arī par negatīvām ziņām, piemēram, problēmām ar kāda mācību priekšmeta apguvi vai konfliktu ar citu skolēnu. Kā rīkoties šādā situācijā? Būtiski atcerēties, ka skaidri spēles noteikumi nomierina cilvēkus un lielākais stresa faktors ir tieši neziņa. Vecākiem ir samērā ierobežotas iespējas uzzināt, kas ikdienā notiek skolā, taču skolotājs zina visu, tāpēc, jo veiksmīgāk skolotājs samazina vecāku neziņas daļu, jo mazāk satraukuma būs komunikācijā. Tehnoloģijas šajā ziņā var būt ļoti noderīgs instruments – daloties ar pedagogu un bērnu iespaidiem par notiekošo skolā, vecākiem ir iespēja justies iesaistītiem un piedalīties skolas dzīvē. Uz šīs bāzes var veidot cieņpilnu komunikāciju arī par negatīviem jautājumiem.
Izkāpšanas no drāmas trijstūra lomām
Runājot par cieņpilnas komunikācijas veidošanu, ar pedagogiem nodarbībās pārrunājam Karpmana jeb drāmas trijstūra lomas: upuris, varmāka un glābējs. Ja vecāki kaut ko pārmet pedagogam, viņš nonāk upura lomā. Tad situācijā iesaistās bērns, kurš sajūtas vainīgs pie radušās situācijas un mēģina parādīt vecākiem, ka viss nav nemaz tik slikti. Tādējādi bērns kļūst par glābēju attiecībā pret pedagogu, bet vienlaikus arī par agresoru attiecībā pret saviem vecākiem, jo apstrīd viņu pozīciju. Tad upura lomā nonāk vecāki. Eiropas Tālmācības centrā piedāvājam kursus pedagogiem, kuros mācāmies, kā izkāpt no šīm lomām, kā nesaasināt situāciju un izjaukt trijstūri, kā atrast patieso sarunas priekšmetu un runāt par racionāliem faktiem un notikumiem, atmetot emocijas.
Pareiza rīcība krīzes situācijās
Pedagogiem bieži nākas būt novērotāja lomā, tāpēc ir svarīgi apgūt pareizu rīcības secību arī nepatīkamās situācijās. Pamanot briesmas, svarīgi tās nekavējoties novērst, bet, piemēram, ja negadījums jau noticis, nepieciešams uzreiz sniegt palīdzību, bet darīt to neitrāli, uzreiz nemeklējot vainīgos. Svarīgi arī operatīvi informēt vecākus. Tikai tad, kad sniegta palīdzība, var ķerties pie situācijas noskaidrošanas. Pēc tam var sākt risināt jautājumu – veikt pārrunas ar bērniem utt. Ja viss tiek izdarīts secīgi, bez pārsteidzīgiem spriedumiem, izpaliks daudzas negatīvas emocijas gan vecākiem, gan skolotājiem.